per save lipu į save
per tavąsias rankas teka meilė
perlamutro baltumo šviesa
nusileido ir širdį užvaldė
tarp snieguolių taurėtų žiedų
byra laiko nepaliestos mintys
per tave į save sugrįžtu
laikas teka, nespėju pažinti
pripažįstu kad jau neilgai
tie šešėliai ilgės dingstant saulei
tavo atvaizdas mano sapnai
mūsų žodžiai ir tavo pasauliai
per save žvelgia degančios akys
melsvomis ir žvaigždėtom ugnim
toks gyvenimas, auštantis rytas
o po kojom lietaus šnaresys
o po padais susipina gijos
nesugijusių vakar kalbų
o pro kaminus pilasi vynas
nepražydusių sielų ritmu
ir paspringsta kaimelis alyvom
nusitašo šalpusnių žiedais
tarsi parakas traškančios šakos
viskas juda atstumais šiltais
ne per daug artimai ir tolygiai
kad nežeistų senų kūrinių
tavo rašalas tapo likimą
visomis spalvomis paribių
Toltik kelelis :)
Moderator: Visi tvarkytojai
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
kodėl, po velnių, šitaip noris
kad kas nors pasakytų - gražu
ir išlėkti į erdvę, į klonius
suvirpėt tarp delnų sietuvų
kai kartojas tas pats per tą patį
kai akyse išdžiūsta laužai
tu žinai, vėl tikėjimo metas
vėl kūryba užgriūna kalnais
kai suplėšai save tarsi natą
o skutai pavėjui šlapdriba
tu geri mėnesienos arbatą
ir kvėpuoji jazminų kalba
rankos gniaužo prinokusią formą
laša sultys rytojaus aidų
kai ištroškęs ir noris prigulti
į šaltinį tavųjų akių
pajunti - savyje pasimetęs
pamatai - skamba paukščių malda
viskas paprasta - džiūstantis takas
po aušrinės karšta planeta
kad kas nors pasakytų - gražu
ir išlėkti į erdvę, į klonius
suvirpėt tarp delnų sietuvų
kai kartojas tas pats per tą patį
kai akyse išdžiūsta laužai
tu žinai, vėl tikėjimo metas
vėl kūryba užgriūna kalnais
kai suplėšai save tarsi natą
o skutai pavėjui šlapdriba
tu geri mėnesienos arbatą
ir kvėpuoji jazminų kalba
rankos gniaužo prinokusią formą
laša sultys rytojaus aidų
kai ištroškęs ir noris prigulti
į šaltinį tavųjų akių
pajunti - savyje pasimetęs
pamatai - skamba paukščių malda
viskas paprasta - džiūstantis takas
po aušrinės karšta planeta
-
- Posts: 954
- Joined: Tue 02 18, 2003, 13:14
- Location: Kaimas
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Gražu ![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
![o aš tai ne prie ko :angel:](./images/smilies/icon_angel.gif)
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Apie ilgesį be sentimentų
Ilgiuos..
Bet taip retai užplūsta,
Tos bangos sūrios praeitim
Į ateitį atgrežęs skruostą
Einu kasdieną nešinas viltim
Gal ilgesys tik lėtas suvokimas
Kad pasiklydom vėjuos keturiuos
Tik dabarties nepilnas pajautimas
Kai siela trokšta, o mintis laukuos
Tai kūnas, formos, aidas iš anapus
Prisiminimas želiančių takų
Kuriais šuoliavom susiraizgius kvapui
Alyvų tarp liaunų baltų beržų
Man ilgesys tai lengvas priminimas
Kad pamiršau kuo iš tiesų esu
Tik sielos šauksmas valantis nuo grimo
Alyvos gurkšnis liepsnai tarp delnų...
Ilgiuos..
Bet taip retai užplūsta,
Tos bangos sūrios praeitim
Į ateitį atgrežęs skruostą
Einu kasdieną nešinas viltim
Gal ilgesys tik lėtas suvokimas
Kad pasiklydom vėjuos keturiuos
Tik dabarties nepilnas pajautimas
Kai siela trokšta, o mintis laukuos
Tai kūnas, formos, aidas iš anapus
Prisiminimas želiančių takų
Kuriais šuoliavom susiraizgius kvapui
Alyvų tarp liaunų baltų beržų
Man ilgesys tai lengvas priminimas
Kad pamiršau kuo iš tiesų esu
Tik sielos šauksmas valantis nuo grimo
Alyvos gurkšnis liepsnai tarp delnų...
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Užplūsta kartais būsena, kada jauti kaip teki su pasauliu
nebūna ribos tarp tavęs ir manęs, tarp dangaus ir lietaus
tarp žvaigždžių ir vandens
užplūsta ir plūduriuoju, negaliu tada nešypsoti
vyniojasi mintys lyg dūmas, be pertraukų ir nenuspėti krypties
tada supranti, kiek daug apie save nežinai
kad visata neturi ribų, mes jas sugalvojame patys
kad mūs ribotumui būtų jaukiau mažeme apvytusiam sode
aš dainuoju, šypsausi visatos akims
jos šiandieną sodriai geltonos
ir truputy juokiasi
o širdis mano sparčiai skuba gyventi
žydi aguonos ir svėrės atitaria saulei
visa žaluma svaigsta vėju
patekau į akimirkos glėbį
nujaučiu už minčių rimto skubėjimo rėmus
man taip gaila ir spaudžia
kai jaučiu, kad teka upė pro šalį
dar kartą pro krantą pagaunu tik atspindį
purslai kojų neliečia
šitiek vyksmo, didžiausia misterija
o aš pastebiu ir prisiliečiu tik prie trupinio
ir pats ištrupu darbo minutėmis
jei nežinočiau būt sielos badas
neatsilikt nuo srovės
kiekvieną gyslą išlaisvinti dainai
ir skambėt su pavasario šokiu
merkti kojas į amžiną srovę
nebūna ribos tarp tavęs ir manęs, tarp dangaus ir lietaus
tarp žvaigždžių ir vandens
užplūsta ir plūduriuoju, negaliu tada nešypsoti
vyniojasi mintys lyg dūmas, be pertraukų ir nenuspėti krypties
tada supranti, kiek daug apie save nežinai
kad visata neturi ribų, mes jas sugalvojame patys
kad mūs ribotumui būtų jaukiau mažeme apvytusiam sode
aš dainuoju, šypsausi visatos akims
jos šiandieną sodriai geltonos
ir truputy juokiasi
o širdis mano sparčiai skuba gyventi
žydi aguonos ir svėrės atitaria saulei
visa žaluma svaigsta vėju
patekau į akimirkos glėbį
nujaučiu už minčių rimto skubėjimo rėmus
man taip gaila ir spaudžia
kai jaučiu, kad teka upė pro šalį
dar kartą pro krantą pagaunu tik atspindį
purslai kojų neliečia
šitiek vyksmo, didžiausia misterija
o aš pastebiu ir prisiliečiu tik prie trupinio
ir pats ištrupu darbo minutėmis
jei nežinočiau būt sielos badas
neatsilikt nuo srovės
kiekvieną gyslą išlaisvinti dainai
ir skambėt su pavasario šokiu
merkti kojas į amžiną srovę
Last edited by Toltik on Fri 06 06, 2008, 9:34, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
kur man eit kai pasibaigia kelias
tarp miškų artimų paunksme
ką dainuoti kai svyra birželiai
apsipylę šaltinių srove
kai iš vėjų akių leidžias žemė
dulka properšos sielos natom
kaip man verkti jei lietūs išplovė
ligi dungo gėlių pagiriom
nekalbėsiu už vystančią žolę
įsikibęs į suopio sparnus
paskutinis tikėjimas godžiai
laižo priešaušrio kranto padus
tarp miškų artimų paunksme
ką dainuoti kai svyra birželiai
apsipylę šaltinių srove
kai iš vėjų akių leidžias žemė
dulka properšos sielos natom
kaip man verkti jei lietūs išplovė
ligi dungo gėlių pagiriom
nekalbėsiu už vystančią žolę
įsikibęs į suopio sparnus
paskutinis tikėjimas godžiai
laižo priešaušrio kranto padus
Last edited by Toltik on Fri 06 06, 2008, 9:40, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Portatyviniai vakar jausmai
minios tyliai į patvorius virsta
neišeiki kol nepamatei
kaip du šimtmečiai vėjais susmilksta
kol klausaisi gegučių kalbos
apsipylęs tikėjimo dogmom
po vibučio pilkom dykumom
slūgso drėgstantis dieviškas noras
neišeiki - juk tu nežinai
nors žinoti ko gero nenori
kaip dainuoja dangui aitvarai
išsinešę iš svirnų malonę
tu rami liepų vėjo tyla
nutekėjęs per sielą nektaras
tavo ašaros žemės druska
susigėrė ištirpstančios žaros
sužibėjo laužai naktyje
ir tamsa valandėlei prisėdo
pašnekėti bežode kalba
tarp užmigusio skambesio pievų
dar nebėki drėgnais paupiais
įsitvėręs į srūvančią giją
žiba saulėje meilės kalnai
raibuliuoja nubalę lelijos
akys kaustosi sielos jėga
debesuota - kogero lynoja
ten kur vakaras ir arbata
pavėsinė, dangus ir artojai
nešas plūgus šlapiom nugarom
lyg ir jungas, o gal minaretai
užsidaro langinės tiesom
o žvaigždė vėlei leidžias į klėtį
minios tyliai į patvorius virsta
neišeiki kol nepamatei
kaip du šimtmečiai vėjais susmilksta
kol klausaisi gegučių kalbos
apsipylęs tikėjimo dogmom
po vibučio pilkom dykumom
slūgso drėgstantis dieviškas noras
neišeiki - juk tu nežinai
nors žinoti ko gero nenori
kaip dainuoja dangui aitvarai
išsinešę iš svirnų malonę
tu rami liepų vėjo tyla
nutekėjęs per sielą nektaras
tavo ašaros žemės druska
susigėrė ištirpstančios žaros
sužibėjo laužai naktyje
ir tamsa valandėlei prisėdo
pašnekėti bežode kalba
tarp užmigusio skambesio pievų
dar nebėki drėgnais paupiais
įsitvėręs į srūvančią giją
žiba saulėje meilės kalnai
raibuliuoja nubalę lelijos
akys kaustosi sielos jėga
debesuota - kogero lynoja
ten kur vakaras ir arbata
pavėsinė, dangus ir artojai
nešas plūgus šlapiom nugarom
lyg ir jungas, o gal minaretai
užsidaro langinės tiesom
o žvaigždė vėlei leidžias į klėtį
Last edited by Toltik on Fri 06 06, 2008, 9:46, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Tik tylėt, taip kaip tyli dangus
kai audra po truputį artėja
suskambėti kaip žalsvas lietus
išsiliejus į ežero dieną
pasinerti ir gerti plaukais
paskutinę užgęstančią saulę
paskubėkime likti vaikais
pasivijusiais mingančią meilę
nejudėsiu kai merksis dangus
debesų akimis uždangstytas
tik kutens basų kojų padus
skruzdėlė ir nubundantis rytas
kai audra po truputį artėja
suskambėti kaip žalsvas lietus
išsiliejus į ežero dieną
pasinerti ir gerti plaukais
paskutinę užgęstančią saulę
paskubėkime likti vaikais
pasivijusiais mingančią meilę
nejudėsiu kai merksis dangus
debesų akimis uždangstytas
tik kutens basų kojų padus
skruzdėlė ir nubundantis rytas
Last edited by Toltik on Tue 06 03, 2008, 15:16, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
-Ar tau viskas šiandieną gerai?
-Lyg ir taip... nors sunku apsakyt
kai išlaisvinti sielos ledai
tirpdami ima žalvariu lyt
-Bet ar viskas iš ties nuostabu?
-Lyg ir taip.. o kartu paribiuos
man užsidega akys grožiu
gaudant vėją visatos delnuos
-Nematau, negirdžiu, nejaučiu..
-Taip.. žinau.. aš taip pat nebe tas
kur galėjo pašlaičių karščiu
apkaišyti visas svajones
-Bet kodėl taip nutinka kas kart..?
-Nežinau, bet tenai virš kalnų
susipynė į griausmą žaibai
ir sustingo lietaus laukimu
-Nežinau vėliai ką pasakyt..
-Patylėkim už du, už metus
tarsi šimtmety būtum kalbėję
apie savo pasaulius žalius
-Lyg ir taip... nors sunku apsakyt
kai išlaisvinti sielos ledai
tirpdami ima žalvariu lyt
-Bet ar viskas iš ties nuostabu?
-Lyg ir taip.. o kartu paribiuos
man užsidega akys grožiu
gaudant vėją visatos delnuos
-Nematau, negirdžiu, nejaučiu..
-Taip.. žinau.. aš taip pat nebe tas
kur galėjo pašlaičių karščiu
apkaišyti visas svajones
-Bet kodėl taip nutinka kas kart..?
-Nežinau, bet tenai virš kalnų
susipynė į griausmą žaibai
ir sustingo lietaus laukimu
-Nežinau vėliai ką pasakyt..
-Patylėkim už du, už metus
tarsi šimtmety būtum kalbėję
apie savo pasaulius žalius
Last edited by Toltik on Tue 06 03, 2008, 15:05, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Mėnesiena centre ir įkaistantis guolis
sapnai apie skubų rytojų
ketvirtis baigėsi minaretuose gieda
šaukia bundančius maldai
nuotaika primena rytą prieš pamokas
tamsu ir sapnas vilioja
jaunutė tauta kalnų prieglobsty
dievo užanty, vėjų malonėj
būkit vaikiški ir to nesigėdykit
ir liepsnokit karščiau negu vakaras
kada vėjas nurimsta ir saulė
užu kalno vėl primena pasakas
tik čionai, kur nusilėmiau būti
juokas sklinda kai sieloje pilna
tas gyvenimas - linkstančios smilgos
čiauška žvirbliai, o viršūnėse sninga
sapnai apie skubų rytojų
ketvirtis baigėsi minaretuose gieda
šaukia bundančius maldai
nuotaika primena rytą prieš pamokas
tamsu ir sapnas vilioja
jaunutė tauta kalnų prieglobsty
dievo užanty, vėjų malonėj
būkit vaikiški ir to nesigėdykit
ir liepsnokit karščiau negu vakaras
kada vėjas nurimsta ir saulė
užu kalno vėl primena pasakas
tik čionai, kur nusilėmiau būti
juokas sklinda kai sieloje pilna
tas gyvenimas - linkstančios smilgos
čiauška žvirbliai, o viršūnėse sninga
Last edited by Toltik on Wed 06 11, 2008, 10:40, edited 2 times in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Per save pasineriu į gylį
kuriame nėra tuščių kalbų
tiktai juokas, šypsniai ir ramybė
nesulaukus atvirų laiškų
taip toli, gal per giliai, gal vakar
gal rytoj arba poryt krante
uždainuosi siela radus taką
į bendravimą gamtos kalba
taip giliai skambėjimas vibruoja
nežinau kuriuo plačiu ritmu
mintimis žemėlapius bučiuoju
akimis tave susirandu
išskaityt iš debesų klajonių
kliedesių paklydusių ožkų
iš virpėjimo kai vėjas tyliai šluoja
nenugludintą paviršių lygumų
kaip nebėgti nuo lavinos svorio
nesustot kai šlapdriba užklups
išsėdėt lig paskutinio žodžio
nusileist į gelmę ežerų
pasilikti visada sklylėtam
kad galėtų vėjai pasiklyst
nejudėti įvaizdžių pelėsiais
amžinybėj tavimi sušvist
kuriame nėra tuščių kalbų
tiktai juokas, šypsniai ir ramybė
nesulaukus atvirų laiškų
taip toli, gal per giliai, gal vakar
gal rytoj arba poryt krante
uždainuosi siela radus taką
į bendravimą gamtos kalba
taip giliai skambėjimas vibruoja
nežinau kuriuo plačiu ritmu
mintimis žemėlapius bučiuoju
akimis tave susirandu
išskaityt iš debesų klajonių
kliedesių paklydusių ožkų
iš virpėjimo kai vėjas tyliai šluoja
nenugludintą paviršių lygumų
kaip nebėgti nuo lavinos svorio
nesustot kai šlapdriba užklups
išsėdėt lig paskutinio žodžio
nusileist į gelmę ežerų
pasilikti visada sklylėtam
kad galėtų vėjai pasiklyst
nejudėti įvaizdžių pelėsiais
amžinybėj tavimi sušvist
Last edited by Toltik on Fri 06 06, 2008, 9:56, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
sutrupėjau vėjų horizonte
be jokios praeities granite
akys, smėlis - temsta kitas krantas
vasara nutūpus ant peties
čiulba vakaras sutemusia kalba
miega visos melsvos jūrų akys
susivėlė tėviškės miškai
o širdy patvinęs takas
ne be tas, kitom kvėpuoju dulkėm
ir mėnulis laimina kalvom
nuotraukos išbluko ir retėja
atmosfera santykių kalbom
karavanas kopose paskendo
liko nuojauta ir grifai olose
rankos tyli, kojos nebemato
o širdis savim savy laisva
...
be jokios praeities granite
akys, smėlis - temsta kitas krantas
vasara nutūpus ant peties
čiulba vakaras sutemusia kalba
miega visos melsvos jūrų akys
susivėlė tėviškės miškai
o širdy patvinęs takas
ne be tas, kitom kvėpuoju dulkėm
ir mėnulis laimina kalvom
nuotraukos išbluko ir retėja
atmosfera santykių kalbom
karavanas kopose paskendo
liko nuojauta ir grifai olose
rankos tyli, kojos nebemato
o širdis savim savy laisva
...
Last edited by Toltik on Fri 06 06, 2008, 9:59, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
vėjas... dulkių stulpai
kokiu vardu tu mane vadinai
kalvos... sniegu pasidengę viršūnės
ar žinai ką mes sau išsibūrėm
vėjas.. supa paukščių balsai
mes arti, gal toli, juk žinai
aš tik sėdžiu, jaučiu tirpstančią dieną
atminty dygsta spalio ražienos
plynas slėnis pripildytas saulės
toks ramus, be lėkimo pasaulis
tysta sėdantys dulkių šešėliai
kur mes savo jausmus pasidėję
traiškanoja mėnulio akis
tai tik vėjas suspaudė širdis
sulapojo žvaigždynai tamsoj
čia virpėjimas lempų šviesoj
plazda vėliavos, tylą pjausto laidai
paskutiniai šiandienos vaikai
plaukia debesys, slysta mintis
raibuliuoja trapi dabartis
kokiu vardu tu mane vadinai
kalvos... sniegu pasidengę viršūnės
ar žinai ką mes sau išsibūrėm
vėjas.. supa paukščių balsai
mes arti, gal toli, juk žinai
aš tik sėdžiu, jaučiu tirpstančią dieną
atminty dygsta spalio ražienos
plynas slėnis pripildytas saulės
toks ramus, be lėkimo pasaulis
tysta sėdantys dulkių šešėliai
kur mes savo jausmus pasidėję
traiškanoja mėnulio akis
tai tik vėjas suspaudė širdis
sulapojo žvaigždynai tamsoj
čia virpėjimas lempų šviesoj
plazda vėliavos, tylą pjausto laidai
paskutiniai šiandienos vaikai
plaukia debesys, slysta mintis
raibuliuoja trapi dabartis
Last edited by Toltik on Tue 06 03, 2008, 14:59, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
širdis kažko blaškosi..
o žemai balsų šurmulys
nebijoti ištarti kas slapstosi
vis tiek plėšant formas į šviesą išlys
o jei ne, stabarėsiu naktim
po truputį anglėsiu ir sensiu
juk gyvenimas drasko viltim
iš žibuoklių tikėjimus semsim
ten toli, pasilieka jausmai
siela tiesia pavargusią ranką
tu žinai ir jauti kad kalnai
tik metafora sėdint ant kranto
ir išplaukia nutrūkę laivai
pasinerti į uostus nespėję
ten kur bangos ir žėri skliautai
tai žvaigždėm, tai netramdomais vėjais
juk žinai ir jauti, numanai
kad kažkur šnabždesiai atsijoja
tai ką ištrina mūsų namai
po dienos renimavę rytojų
o žemai balsų šurmulys
nebijoti ištarti kas slapstosi
vis tiek plėšant formas į šviesą išlys
o jei ne, stabarėsiu naktim
po truputį anglėsiu ir sensiu
juk gyvenimas drasko viltim
iš žibuoklių tikėjimus semsim
ten toli, pasilieka jausmai
siela tiesia pavargusią ranką
tu žinai ir jauti kad kalnai
tik metafora sėdint ant kranto
ir išplaukia nutrūkę laivai
pasinerti į uostus nespėję
ten kur bangos ir žėri skliautai
tai žvaigždėm, tai netramdomais vėjais
juk žinai ir jauti, numanai
kad kažkur šnabždesiai atsijoja
tai ką ištrina mūsų namai
po dienos renimavę rytojų
Last edited by Toltik on Fri 06 06, 2008, 10:04, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
O žinot.. iš tiesų visai ne taip
mes tik galvojam kad gerai suprantam
kad perkandome kas už ką ir kaip
o iš tikrųjų smėlio dulkes kramtom
o iš tiesų visai ne tie veidai
ir šypsenos seniai ne tokios tikros
nors paraštėse likome vaikai
bet iš tiesų lietuj sumirko stirtos
mes tik reklamą semiame skubiai
ir saujom išnešiojame pašvaistes
o tarp delnų tik užvakar vaizdai
ir lūpose tik taktiškas "atleiski"
bet kaip paklaust kad prasiveržtų upė
ir iš visų pakampių sužibėtų
ta paslėpta po makiažu pusė
tai ką seniai pamiršom pastebėti
mes tik galvojam kad gerai suprantam
kad perkandome kas už ką ir kaip
o iš tikrųjų smėlio dulkes kramtom
o iš tiesų visai ne tie veidai
ir šypsenos seniai ne tokios tikros
nors paraštėse likome vaikai
bet iš tiesų lietuj sumirko stirtos
mes tik reklamą semiame skubiai
ir saujom išnešiojame pašvaistes
o tarp delnų tik užvakar vaizdai
ir lūpose tik taktiškas "atleiski"
bet kaip paklaust kad prasiveržtų upė
ir iš visų pakampių sužibėtų
ta paslėpta po makiažu pusė
tai ką seniai pamiršom pastebėti
Last edited by Toltik on Tue 06 03, 2008, 14:52, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Nieko tokio
...
šiandien viskas gerai
šnekas vakaras dulkėm prasmegęs į debesis
kyla vėjas ir merkias žiedai
laka motinos pieną kačiukai po kojom
sulėtėjo pasaulis
elektronai vėl pametė kryptis
bet vistiek viskas teka švelnia
nudažyta lengvu raudoniu mėnesiena
tarp viršūnių dviejų ar šešėlių konteinerių
ilsis vaisiai kišenėse
rankos neskuba dailint tylos
tavo paprastas, viską užpildantis šypsnis
žinom mudu - kad laikas kaip visad sustos
kai užmerksim akis ir į tamsą išvyksim
šiandien viskas gerai
tavo akys toli ir pablyško
nesirūpink tiksėjimu kaltų
jie iš mingančio, viską pamiršusio miško
sumeistraus didelę, šilto purpuro saulę
aš šypsausi
ir tu nusijuok
nusigręžkim į gilią papėdę
berkim laiką, lai audros sustos
o pabudę vėl niauksis pašvaistės
mes miegosim, dangus mums alsuos
tirpsta kūnas
truputį suskubo širdis
kai pasineriu viskas netenka tvirtumo
aš rašau, kam reikės atsijos
prisisemkim daubas paprastumo
...
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
šiandien viskas gerai
šnekas vakaras dulkėm prasmegęs į debesis
kyla vėjas ir merkias žiedai
laka motinos pieną kačiukai po kojom
sulėtėjo pasaulis
elektronai vėl pametė kryptis
bet vistiek viskas teka švelnia
nudažyta lengvu raudoniu mėnesiena
tarp viršūnių dviejų ar šešėlių konteinerių
ilsis vaisiai kišenėse
rankos neskuba dailint tylos
tavo paprastas, viską užpildantis šypsnis
žinom mudu - kad laikas kaip visad sustos
kai užmerksim akis ir į tamsą išvyksim
šiandien viskas gerai
tavo akys toli ir pablyško
nesirūpink tiksėjimu kaltų
jie iš mingančio, viską pamiršusio miško
sumeistraus didelę, šilto purpuro saulę
aš šypsausi
ir tu nusijuok
nusigręžkim į gilią papėdę
berkim laiką, lai audros sustos
o pabudę vėl niauksis pašvaistės
mes miegosim, dangus mums alsuos
tirpsta kūnas
truputį suskubo širdis
kai pasineriu viskas netenka tvirtumo
aš rašau, kam reikės atsijos
prisisemkim daubas paprastumo
...
Last edited by Toltik on Wed 06 04, 2008, 8:57, edited 1 time in total.
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
pamirštu žmonių dulkėtų šalį
nebetikiu kad tai šalis iš vis
tai tik kalnai, tik upės ir oazės
paslydęs čia minkštai gali nukrist
nėr skirtumo kur saulę pasitikti
ji ta pati, ir taip pačiai miela
vėl tikras žemutinis antikristas
pamiršo uždainuoti dūdele
pragydo vakariniu prašvitimu
raukšlėti kaimo vaikiščių veidai
tiek laimės, atkaklumo ir kūrybos
iš jų gali savoj širdy praskleist
pradėjo šokti pakelėj javai
keistoką, dar žalsvoką vėjo šokį
tu amžinai esi mano namai
iš dulkių mano esmę atsijoki
išdrožinėk planetų pakrypimus
galaktikų spiralių kryptimis
aš pasiilgau vieversio čirpimo
tu visada be žodžių supranti
juk mes tas pats karpytas beržo lapas
ant vejy nenuilsusios šakos
apsiraizgys vijokliais sielų takas
kaip neužmiršt įpilti pagarbos
išgert lig dungo sultis sugrįžimo
lig pažastų paskęsti javuose
tu juk atsimeni kaip skendome nendryne
su pempių klyksmu savo plaukuose
nebetikiu kad tai šalis iš vis
tai tik kalnai, tik upės ir oazės
paslydęs čia minkštai gali nukrist
nėr skirtumo kur saulę pasitikti
ji ta pati, ir taip pačiai miela
vėl tikras žemutinis antikristas
pamiršo uždainuoti dūdele
pragydo vakariniu prašvitimu
raukšlėti kaimo vaikiščių veidai
tiek laimės, atkaklumo ir kūrybos
iš jų gali savoj širdy praskleist
pradėjo šokti pakelėj javai
keistoką, dar žalsvoką vėjo šokį
tu amžinai esi mano namai
iš dulkių mano esmę atsijoki
išdrožinėk planetų pakrypimus
galaktikų spiralių kryptimis
aš pasiilgau vieversio čirpimo
tu visada be žodžių supranti
juk mes tas pats karpytas beržo lapas
ant vejy nenuilsusios šakos
apsiraizgys vijokliais sielų takas
kaip neužmiršt įpilti pagarbos
išgert lig dungo sultis sugrįžimo
lig pažastų paskęsti javuose
tu juk atsimeni kaip skendome nendryne
su pempių klyksmu savo plaukuose
Last edited by Toltik on Wed 06 04, 2008, 8:50, edited 1 time in total.
-
- Posts: 223
- Joined: Sun 09 03, 2006, 15:27
- Location: Rokiškis
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
...
Last edited by Ramuma on Tue 04 08, 2014, 1:25, edited 1 time in total.
Mes esame vaikai didžiulėje Žemėje...
Mes teesame žaislai suaugusių pasaulyje...
Mes teesame žaislai suaugusių pasaulyje...
-
- Posts: 580
- Joined: Fri 10 28, 2005, 9:56
- Location: Laisvės oazė
- Contact:
Re: Toltik kelelis :)
Vis sakiau nerašysiu eilių
negalvosiu eilėraščių mostais
pajuokavo dangus virš namų
pro langines pavasariu sprogstu
vis kartojau kad nėra prasmės
išsiliet ir atgal nesugrįžti
bet lietus nusvarino šakas
savyje vėl tave atpažįstu
niekada nepamiršiu vėsios
samanotos, žvaigždėtos krūtinės
tu padangė ties kranto riba
nusijuoksi ir rasos pabiro
tik prašau nešypsok nes galiu
subyrėti į tūkstančius snaigių
tavo šypsena pievos drugiai
per lengvai mano debesis sklaido
negalvosiu eilėraščių mostais
pajuokavo dangus virš namų
pro langines pavasariu sprogstu
vis kartojau kad nėra prasmės
išsiliet ir atgal nesugrįžti
bet lietus nusvarino šakas
savyje vėl tave atpažįstu
niekada nepamiršiu vėsios
samanotos, žvaigždėtos krūtinės
tu padangė ties kranto riba
nusijuoksi ir rasos pabiro
tik prašau nešypsok nes galiu
subyrėti į tūkstančius snaigių
tavo šypsena pievos drugiai
per lengvai mano debesis sklaido